uan s'utilitza dins d'una funció,
                altrament s'ignora
      -I        en crear una variable local, hereda els atributs i valor de 
                la variable del mateix nom d'un àmbit anterior
      -p        mostra els atributs i el valor de cada NOM

    Opcions que estableixen atributs:
      -a        per a fer NOMs vectors indexats (si estan suportats)
      -A        per a fer NOMs vectors associatius (si estan suportats)
      -i        per a assignar l'atribut de nombre enter a NOMs
      -l        per a convertir els valors de NOMs a minúscules en l'assignació
      -n        per a fer NOM una referència a la variable que té per nom
                el seu valor
      -r        per a fer NOMs variables de només lectura
      -t        per a assignar l'atribut «traça» a NOMs
      -u        per a convertir els valors de NOMs a majúscules en l'assignació
      -x        per a exportar NOMs

    Si feu servir «+» en lloc de «-», elimina l'atribut.

    Les variables que tenen l'atribut de nombre enter s'avaluen
    aritmèticament (vegeu l'ordre «let») quan s'assigna un valor a la
    variable.

    Quan s'usa en una funció, «declare» converteix NOMs en variables locals,
    igual que l'ordre «local».  L'opció «-g» suprimeix aquest comportament.

    Estat de sortida:
    Torna èxit, excepte si rep una opció invàlida o es produeix un error.